Drugom polovicom kolovoza 1991. godine snage pobunjenih Srba uz pomoć Jugoslavenske narodne armije sve su jače stezale obruč oko Topuskog. U jednom od topničkih napada na to selo, na samoj granici između Korduna i Banovine, na današnji dan, 23. kolovoza 1991. godine, poginuo je heroj Domovinskog rata Božidar Jagatić.
![](https://domovinskirat.hr/wp-content/uploads/2020/08/Skeniranje_20200823-733x1024.jpg)
Božidar je rođen 3. studenog 1963. godine u Zagrebu. Bio je sin jedinac oca Stjepana i majke Barbare. Osnovnu i srednju školu završio je u rodnom gradu. Bio je radnik i radio je u firmi „INA – OKI“. Pamte ga kao veselog, društvenog i hrabrog mladića koji je volio motore i Dinamo. Bio je oženjen Davorkom s kojom je imao dvojicu sinova, živjeli su u Botincu gdje je još za života postao legenda. U trenutku očeve pogibije Alen je imao pet godina, dok je Dean imao tek četiri godine kada je ostao bez oca.
U Domovinski rat uključio se dragovoljno. Najprije kroz Civilnu zaštitu, a osnutkom Zbora narodne garde, u lipnju ’91. postaje pripadnik Samostalne satnije „Cobre“. Ova satnija bila je popunjena isključivo dragovoljcima s područja Novog Zagreba. Božidar je bio njezin pripadnik od samog osnutka postrojbe. Nakon obuke na Sljemenu i opremanja, uslijedio je prvi teren – Topusko. Krenuli su s lovačkim oružjem te 50-ak automatskih pušaka. Do Topuskog, koje je bilo u okruženju, probili su se preko Gređana.
Do Gređana, slobodne zone, morali smo se probijati kroz šume, vinograde i poljske ceste. Susretali smo pustoš i prazninu, a u Topuskom nismo zatekli ni jednog civila.
Darko Mateša, jedan od zapovjednika u “Cobrama”
Na tom, prvom terenu, imali su i prvu žrtvu. Kiki, kako su suborci zvali Božidara Jagatića, stradao je od granate ispaljene sa srpskih položaja. Put do bolnice bio je mukotrpan i Božidar ga nije uspio preživjeti, rane su bili preteške. Pokopan je 28. kolovoza 1991. na zagrebačkom groblju Miroševac.
![](https://domovinskirat.hr/wp-content/uploads/2020/08/Skeniranje_20200823-3.jpg)
Izvori
Šaravanja, Vjekoslav. 10.000 djece bez roditelja u Domovinskom ratu. Slavonski Brod: Obiteljski centar župe Duha Svetoga, 2001.
Turić, Gordana. U viteza krunica (knjiga I). Zagreb: Udruga roditelja poginulih branitelja Domovinskog rata grada Zagreba, 2008.
Mustapić, Anđelka. “Zagrebačke ‘COBRE’ – otrov za neprijatelja, život za Domovinu”. Hrvatski vojnik (1993.), br. 41: 25-26.
Magistar sam povijesti. Radno iskustvo stjecao sam u Hrvatskom povijesnom muzeju i na Hrvatskoj radioteleviziji u emisiji TV Kalendar. Autor sam nekoliko knjiga i filmova na temu Domovinskog rata. Osnovao sam i uređujem Facebook stranicu Dogodilo se na današnji dan – Domovinski rat i portal Domovinskirat.hr. Također uređujem i vodim emisiju Domoljubne minute koja se svakog dana emitira na Hrvatskom katoličkom radiju te emisiju Sve za Hrvatsku i Novi valovi dobrote. Vlasnik sam obrta CroHis kojim promičem vrijednosti Domovinskog rata.